Tidligere på Gotham...
Du er broren jeg aldri fikk.
Vi skal skape en arv i denne byen.
Gotham faller. Vi reiser oss.
Sammen.
Stakkars Jim. Helt alene igjen.
Jeg ba dem om å gå.
Jeg hørte deg.
Det er så mange ting jeg skulle ønske jeg ikke hadde gjort.
Nå er vi her.
Jeg får bare prøve å sette brikkene på plass igjen.
Jeg er gravid, Jim.
- Dette er ikke deg. - Vi er ikke like.
Den natten foreldrene dine ble myrdet,
gjorde jeg ingenting fordi jeg ikke brydde meg.
Alle sammen, la oss grave litt dypere.
For det er slik dere kommer dere ut av dette hullet.
Dypt nok?
Du skal forlate Gotham.
Det er ikke mer igjen her for meg lenger.
Jeg har gjort alt jeg kan.
Jeg vil være med.
Jeg elsker familiegjenforeninger, gjør ikke dere?
Løp!
Fort!
- Hvilken vei? - Vent.
General, det var dere som lot Walker operere
rett under nesene deres.
Nå forteller du at hun unngikk å bli fanget?
Jeg forstår at du er frustrert.
Har dere i det minste kommet fram til hvorfor hun gjorde som hun gjorde?
Ikke ennå.
Hør, i bunn og grunn,
er Walker og Dorrance ute av bildet.
Er det noe annet som hindrer gjenforeningen?
Nei. Jeg anbefaler at vi begynner prosessen umiddelbart.
Dere har lovet litt av hvert fra fastlandet.
Men i motsetning til Walker, eller hvem hun er, så har jeg makt til å handle.
Med mindre noe forstyrrer Gotham igjen,
skal dette marerittet ta slutt snart.
Tror du han mener det?
Det tror jeg når jeg ser det.
Jeg antar at søkelaget ditt ikke fant Alfred.
Ikke ett spor.
Pennyworth forsvant for fem dager siden. Det ser dårlig ut.
Hvordan går det med Bruce?
Han har tatt på seg dobbeltvakter i letingen.
Gutten er utslitt.
Jeg vil lete i dette området etterpå.
Det er flere kvartaler med forlatte bygninger.
Jeg skal sende et lag dit.
Jeg er klar om fem minutter.
Nei.
- Du skal ikke ut. - Nei, Jim.
Du må få hvile. Jeg utelater deg ikke,
men du må være årvåken, ingen dødvekt.
Jeg forstår bare ikke hva som kan ha skjedd.
Ikke jeg heller.
Men jeg vet at Alfred Pennyworth klarer å ta seg av seg selv.
Jeg sender deg ut om jeg får høre noe.
- Gutten er tøff. - Ja.
Jeg har passe gode nyheter. Harper kontaktet oss.
- Laget hennes har funnet noe. - Hva da?
Det er merkelig.
Fire menn.
Ser ut til at de har pustet inn et slags kjemisk våpen.
Trolig luftbåret.
Hva med Z-ene på kroppene?
Risset inn før dødstidspunktet.
Se på barten.
Falsk.
Ser ut til at de rømte herfra.
- Et filmsett. - Jeg sa at det var merkelig.
Z-ene på brystene deres...
Tror du at det kan ha vært Zsasz?
Nei, han opererer ikke med kjemikalier.
Og jeg ser ikke for meg Zsasz som en kinofreak.
Men om de som står bak har mer av disse kjemikaliene,
og ønske om å bruke dem...
Da blir det ingen gjenforening.
Vi må stanse dem før fastlandet får høre om det.
Sjakkmennene.
Det er en gjeng som opererer fra The Narrows.
Hva i helvete gjør en Narrow-gjeng her oppe?
Jeg tror at vi vet hvem vi kan spørre.
THOMAS OG MARTHA WAYNE MYRDET!
UNDERGRUNN
Kan du se til feberen i seng 12?
Står til, doktor? Jeg hørte at du jobber her.
Interessant.
Det er det jeg gjør, hjelper folk.
Apropos det, jeg har pasienter.
Du vil vel ikke avslå moren til Jims unge, eller hva?
Hva enn som hendte mellom deg og Jim,
er ikke min sak. Så om du er her for å vise skadefryd...
Jeg er her for å få en helsesjekk av klumpen min.
Hva sier du? Vil du være fødselslegen min?
Det mener du ikke.
Jeg vet vi har hatt forskjellig syn på ting.
Du forsøkte å drepe meg, Barbara. To ganger.
Det er flere år siden.
Det finnes andre leger her.
Ikke så gode som deg.
Uansett hva du synes om meg, så er ungen min uskyldig,
og jeg vil det beste for den. Og her, betyr det deg.
- Vet Jim at du er her? - Dette har han ikke noe med.
Lee.
Jim.
Barbara.
Du forstyrrer. Lege og pasient. Stikk av.
- Unnskyld meg, er du legen hennes? - Nei. Jeg vet ikke.
Kanskje. Hva gjør du her?
Det dukket opp noen lik. De har kanskje en tilkobling til Narrows.
- Jeg skulle ikke kommet, men... - Det er viktig. Akkurat.
Dere to må ta en prat.
- Jeg er utenfor. - Jeg vil ikke.
Hvis du vil ha meg som lege, snakker du med ungens far.
Din første time er neste uke.
Sykepleieren gir deg alle vitaminer når du går.
Avtale?
Var hun den eneste du kunne finne?
Hun er den beste legen i dette helveteshullet av en by.
- Alt handler ikke om Jim Gordon. - Ganske sikker på at dette gjør det.
Fordi vi lå sammen? Ja.
Jeg sa det bare fordi jeg følte at du hadde rett til å vite det,
men involveringen din tok slutt
da du tok på deg buksene igjen.
Hva?
Tror du ikke jeg passer til å være mor?
Hva tror du?
Barbara.
Hvem er du?
Se på hvem som bestemte seg for å bli med oss.
Hei, gutt.
Mester Bruce!
Alfred, hvordan...
Se på deg.
Hva har jeg sagt om å rulle rundt i møkk?
Hva foregår, Alfred? Hvem er disse menneskene?
Hva er det du mener, Bruce?
Vi er foreldrene dine.
Greit. Vi får stelle deg.
Vi har jo tross alt en gjest.
Velkommen hjem, Bruce.
Jeremiah. Du er i live.
Trodde du virkelig at Selina ville klare å drepe meg så enkelt?
Jeg måtte bare ligge lavt helt til jeg kunne avslutte prosjektet mitt.
Manérer, mester Bruce! La oss ikke være frekk mot gjesten vår.
Spesielt ikke når jeg kommer med gaver.
En kake, Mr. Jeremiah.
Så utrolig snilt av deg.
- Er det italiensk marengskake? - Ja da.
Nå, Bruce...
Kommer du nærmere, sprenger jeg Villa Wayne
samt alle oss her inne.
Jeg har et dusin flere marengskaker
spredt rundt om i hele huset.
Hva har du gjort med Alfred?
Hvem er disse menneskene?
Jeg er glad du spør.
Kom.
Kjæreste mamma og pappa
var bare et uskyldig par jeg kidnappet
basert på beinstruktur
og bygning.
Litt plastisk kirurgi, og voilà.
Wayne-familien.
Alfred fakket jeg i grønnsonen.
De er hypnotiserte.
Jeg er redd det ikke var plass til improvisasjon i manuset vårt.
Dagen i dag er svært viktig, Bruce.
Bare se hvordan de går kledd.
Det er natten foreldrene mine ble drept.
Og jeg gir deg en sjanse til å oppleve den igjen.
Hvorfor det?
Er det ikke åpenbart?
Bruce...
Dette... var ditt livs viktigste dag.
Og jeg fikk ikke ta del i den.
Det må vi rette opp i.
Nå er det middagstid, Alfred.
Raska på, vi har en veldig stram timeplan.
Skal bli, Mr. Jeremiah.
Nå er det null-tre.
Ja.
Regjeringen var visst ganske nøye da de la miner i elva.
Hadde du ingen rømningsplan
før du stjal alles eiendeler?
Jeg jobbet med en plan.
Elven er minebelagt.
Alt som flyr ut blir sprengt ut av...
- ...lufta. - Hva er det?
Jeremiah gravde en tunnel under elva.
En tunnel? Virkelig?
Har du noen bedre idéer?
Tenkte meg det.
Den er i mørkesonen.
Vi bør vente til skumring før vi drar til den.
Vel, jeg er uansett tom for forsøkskaniner.
Se, han svømmer mot land.
Er du sikker på at du burde være i The Narrows alene?
Da broene falt, begynte kaoset å brygge.
Vår beste sjanse for å komme oss helskinnet ut
er nok å holde lav profil.
Så alt arbeidet jeg utførte for å forbedre The Narrows var til ingen nytte.
Det er Leopardene, Sjakkmennenes rivaler.
- Angående Barbara... - La være, Jim.
Nei. Det er viktig for meg at du forstår.
Ja vel. Hva skal du gjøre?
Jeg vet ikke, men det er også mitt barn.
Barbara ser visst annerledes på saken.
Men folk kan forandre seg.
Du kjenner henne ikke slik jeg gjør.
Det kan du trygt si.
Se.
Kysten er klar.
Sjakkmennene forflyttet seg.
Dette er medlemssignalet deres.
Tårnet er en kompassnål. Nord-nordøst.
Vi drar.
Alfred har fortalt meg masse sladder om barndommen din.
At du pleide å spise her
på kjøkkenet, da det bare var deg og familien.
Så hjemmekoselig og intimt.
Smørbrød med grillet ost og grønnsaker, Mr. Jeremiah.
Favoritten til mester Bruce.
Min oppskrift, men Thomas tilsatte litt aioli for ekstra smak.
Kom igjen, Bruce.
Det er merkelig favorittmat for en tolvåring.
Jeg er med på leken din.
Løslat Alfred og disse menneskene. De er uskyldige.
Beklager, Bruce. Det er bare...
Det er uhyre viktig for meg at hver minste detalj er riktig.
Apropos det, siste hånden på verket.
Hvordan var det?
Å miste foreldrene sine den natten?
Jeg mistet også familien min, Bruce.
Jeg har fortsatt ikke kommet over det.
Jeg... tenker på det ofte.
Ingenting av dette er ekte.
Du prøver å manipulere meg.
Det vil aldri bli ekte.
Men du tenker på den natten.
Og det er alt jeg trenger.
Jeg vil bare være forbundet med deg.
Jeg tilbød deg å bli bestevennen min!
Men jeg har innsett at om vi ikke kan være venner,
så kan vi være forbundet sammen på andre måter.
Hvordan da?
Vent og se.
Etterhvert.
Beklager at dette gikk så kjapt.
Men foreldrene dine og jeg har et veldig viktig møte...
Jeremiah!
- ...med skjebnen. - Jeremiah!
Det er nok best om du finner din trofaste butler og dra herfra.
Fort.
Alfred!
Signalene går denne veien.
Se på røyken.
Noen har startet opp igjen produksjonen.
ACE KJEMIKALIER
Herregud, Jim.
Se på alt dette.
Kom igjen.
Hvem er sjefen her?
Tikk-takk, kjemikalie-hvelv skal gi Gotham et etterskjelv.
- De har blitt hypnotiserte. - Det er Tetch.
Så spennende.
Jim Gordon.
Og kvinnen han ba meg om å drepe.
Minnene strømmer på.
Det er så lenge siden det teselskapet.
Men nå beordrer jeg disse mennene til å angripe fienden min.
Én for alle og alle for én.
Er ikke dette en storslått fest?
- Jim! - Er ikke dette...
...en god...
...lek?
Kan du gjenta det?
Pingvinen har stjålet alt i byen som ikke er spikret fast.
Og nå trenger han en måte å frakte alt vekk fra øya på.
- Og du hjelper ham? - Det er det han tror.
Tabitha var også min venn, Barbara.
Jeg vil gjerne kverke den dusten og ta tyvegodset hans.
Bortsett fra at du ikke har en utvei vekk fra Gotham.
Jeg finner en i kveld.
Jeg trenger fortsatt hjelp av deg til å frakte tingene.
Vi kan komme oss vekk herfra sammen.
Vekk fra Jim Gordon?
Like rike som Midas, mens Pingvinen ligger død i en grøftekant?
Her er vi, to single kvinner og et barn,
som skal til å drepe vår svorne fiende sammen.
Hva er det?
Bare det at du er gravid.
Ikke start.
Alfred!
- Vi må skynde oss ut herfra. - Mester Bruce.
Jeg tok meg bare litt tid til å rydde.
Vi må dra. Bombene.
- Hvilke bomber? - Disse bombene!
Du trenger ikke å være brutal, sir.
Det må finnes en løsning.
Du vil vel gjøre alt for å beskytte meg, Alfred?
Absolutt, sir.
Det er en gasslekkasje på kjøkkenet.
Huset kan når som helst sprenge.
Gasslekkasje?
Hvor er foreldrene dine og gjesten vår?
Jeg har allerede advart dem. Jeg vet om en utvei. Kom igjen!
Alfred!
Alfred.
Fy fader.
Ikke rør deg.
Husker du...
Ja. Jeg husker alt sammen.
Uten problemer.
Hvis jeg noensinne ser Jervis Tetch igjen,
skal jeg dytte den klokka så langt opp...
...i nesa hans.
Hva med deg?
Går det bra?
Ja, det går bra.
Villaen.
Ikke tenk på det nå, gutt.
Kom igjen, hjelp meg opp.
Du har vondt i beinet.
Ja, men det er ikke brukket.
Jeg trodde jeg hadde mistet deg.
Meg?
Aldri, mester Bruce.
Av sted.
Du vet hvor han vil befinne seg.
Dra.
Hvis du er her,
er nok Jeremiah fortsatt i live.
Og hvis du er her, har du nok sett at testpersonene våre
koker og bobler.
Hva planlegger han?
Det er en overraskelse.
En ekte morder.
Skal jeg hypnotisere vennene dine
og få dem til å skjære over strupen på hverandre?
Niks.
Bør sjekke med sjefen.
Han har kanskje andre idéer.
- Jeg er lei meg for at du ble innblandet. - Ikke vær det.
Jeg visste hva jeg ga meg ut på.
- Jeg vet det, men, Lee... - Jim...
Uansett hva du vil si, kan du vente til vi er ute herfra.
Greit nok.
Vi må finne ut hva Valeska planlegger.
Du, Tetch?
Så snodig.
Jeg trodde ikke du var Jeremiahs løpegutt.
Det er jeg ikke, kaptein.
Dette gjør jeg helt enkelt bare av moro.
Bare lyv til deg selv, du.
Hva er igjen av deg
når du ikke får drive med lekene eller rimene dine?
Kun en taper med en teit hatt.
Hold kjeft.
Flott.
Du er så fascinerende, Lee Thompkins.
Først var du lege.
Og så dronningen av The Narrow.
Si meg:
Rømmer du fra fortiden din
når du blir til en annen?
Da jeg fant Jeremiah,
var det en gjeng med psykisk syke gutter som gravde en tunnel for ham.
Det gjør meg sannelig selvsikker.
Hørte du det?
- Alfred? - Selina?
Hva gjør du her?
Og sammen med dét?
Jeg burde spørre deg om det samme. Hva er på andre siden av tunnelen?
Det var Villa Wayne helt til Jeremiah sprengte det i lufta.
Han stengte Gothams eneste utvei.
Nei, Jeremiah er ikke i live.
Jeg så ham dø akkurat her.
Vel, du tok feil.
Det gjorde vi alle.
Og nå har han tatt fatt på en hensynsløs plan
der han iscenesetter den natten da foreldrene til Bruce ble myrdet.
Hvor er Bruce?
Han har dratt etter Jeremiah.
Han har behov for hjelp.
- Vent! - Ikke tro
at jeg ikke vil drepe deg, bare fordi jeg ikke drepte Jeremiah!
Selina...
Du drepte min venn Tabitha.
Du fortjener å dø.
Selina.
Bare legg ned kniven.
Bruce har behov for deg.
Jeg burde vel takke deg.
Du kunne jo ha hjulpet meg til grønnsonen.
Så klart.
Det er den veien.
Jeremiah!
Vis deg!
MONARK KINO PRESENTERER
DOUGLAS FAIRBANKS I "ZORROS MERKE"
Hola, Bruce.
Her er vi,
i kinosalen der foreldrene dine tok deg med for å se
Zorros merke.
Jeg har hørt at du var besatt av denne mannen som barn.
Jeg lurer på hva det var som fengslet sånn.
Var det fordi han skapte frykt i fiendens hjerte?
En garde!
Ta den!
Omstreifer.
Men...
Kanskje filmen var hakket for effektiv.
Var det ikke her du ble skremt?
Da du ba foreldrene dine om å dra?
Jeg lurer på hva som hadde hendt om du ikke hadde gjort det.
Om du hadde overvunnet frykten din.
Kanskje foreldrene dine fortsatt ville ha vært i live.
Vel, nå skal vi videre til det neste og siste kapittelet i mimringen.
Stans!
Det holder lenge, Bruce.
Jeremiah!
- Du må ikke gjøre dette! - Men jeg...
Jeg må.
Jeg har nemlig innsett noe.
At uansett hva jeg gjorde for at vi skulle knytte bånd,
så var det en tilfeldig drapsmann i en bakgate
du knøt et tettere bånd med.
Mannen du så da du lukket øynene dine.
Jeg vil være showets stjerne!
Så hvis du ikke kan være en bror for meg knyttet sammen av kjærlighet...
...da må vi faktisk knyttes sammen av hat.
Tror du det vil hjelpe å drepe to stykker som ser ut som foreldrene mine?
Det gjør det ikke.
Da er det jammen bra
jeg allerede har satt en kule i de falske hodeskallene deres.
Du er forvirret.
Du lurer på om jeg allerede har skutt dem,
og hvem så dette vakre paret er.
Thomas, Martha.
Kan dere snu dere rundt?
Jim!
Jeg vet det!
Under vår lille reise,
ga skjebnen meg James Gordon og Leslie Thompkins,
og jeg tenkte som så...
"Hvorfor ikke?"
Hvorfor ikke drepe ham du ser på som din andre far?
Og din kjære, kjære venn, Lee Thompkins.
Og når jeg gjør det,
vil vi to endelig knytte bånd.
Fordi du skjønner det...
Gjenforening med fastlandet henger i en tynn tråd.
Rakettene skytes i været,
giftige kjemikalier regner ned over byen,
og regjeringen kutter kontakt med oss for godt.
ACE KJEMIKALIER
La være... Jeremiah.
Én siste ting.
Jervis Tetch hypnotiserte dem
slik at de skulle våkne i det øyeblikket...
...disse vakre perlene treffer bakken.
Jeg vil at du skal innse hva jeg har gjort mot dem
idet blodet deres renner ut av kroppene deres.
Ikke glem.
Dette er bare for deg, Bruce.
Nei!
Perlene, Selina!
ECCO! Nå!
Vi må stanse rakettene...
Jeg vet det.
Gå etter Jeremiah og ECCO. Jeg tar lastebilen.
Det går ikke å stanse alle.
Kom deg til Harvey.
Advar folket i grønnsonen om å søke dekning.
Jim!
Jeremiah!
Møt meg!
Her, Bruce!
Jeremiah!
Dette ender... i kveld.
Nei, Bruce. Det er nå det begynner.
Ja.
Føler du det?
Båndet mellom oss.
Du gjør det.
Eller hva?
Føler du det, Bruce?
Si at du føler det.
Du betyr ingenting for meg.
Hvorfor forstår du det ikke?
Du trenger meg!
Jeg er svaret på livsspørsmålet ditt!
Uten meg er du bare en vits...
...uten mening.
Etter all denne tiden, henvender du deg til meg for hjelp.
Etter å ha latt Strange plassere en brikke i hjernen min?
Forsøkt å overgi meg til Gordon.
Og etter å ha oppkalt...
...en hund etter meg?
For det første
er jeg utrolig glad i den hunden.
For det andre, fikk jeg Hugo Strange til å redde livet ditt.
For det tredje, trodde du virkelig at jeg ikke hadde planer
om å redde deg fra Jim Gordon?
Du har svar på alt, eller hva, Oswald?
Vi har vært igjennom alt dette før.
Vi har prøvd å drepe hverandre.
Men her er vi sammen i samme rom.
Det betyr at skjebnen har andre planer for oss.
Hva slags planer?
Har du ennå ikke innsett hva Gotham er?
Det er ikke lenger en by.
Det er et fengsel.
Og det er på tide at vi rømmer.
Har du hørt siste nytt?
Alle snakker om det.
Gjenforening skjer ikke.
Ryktet om kjemikalieutslippet nådde fastlandet.
Ingenting skjer før regjeringen avgjør om Gotham er trygt.
Det tar nok i hvert fall to måneder.
Du høres ikke overrasket ut.
Jeg er ikke det.
Det kunne ha blitt enda verre. Du stanset det.
Hver gang jeg tror at vi er på bedringens vei,
løfter jeg blikket og ser at vi ikke har kommet noen vei.
Hva var det du skulle si da Tetch holdt oss fanget?
Jeg vet ikke.
Jeg hadde sikkert sagt...
...det samme som jeg sa forrige gang vi så hverandre.
Jeg skulle ønske jeg kunne skru tilbake tiden,
gjøre ting annerledes, bedre.
Det føles lenge siden.
Ingenting har endret seg.
Jo, Jim.
- Det var et feilgrep. - Et feilgrep?
Sett deg i min situasjon.
Etter alt du har sagt,
skal du plutselig ha barn med Barbara, av alle mennesker.
Men det er ikke alt.
Du snakker om å gjøre ting annerledes, og det får meg til å undre på
hva om vi ikke hadde mistet vårt.
Hva gjør du her, Lee?
Jeg vet ikke.
Jeg vet at du har påtatt deg mye ansvar, og...
Jeg vil være forståelsesfull, men...
Du skuffer meg, Jim.
Beklager.
Hva betyr det? For oss?
Jeg vet ikke.
Kan ikke endre fortiden, så den tror jeg bare vi må leve med.
Lee...
Jeg kan ikke fatte at han lever fortsatt.
De har skannet hodet, og han har ingen hjerneaktivitet.
Han er ikke lenger en trussel.
Mot noen av oss.
Takk for at du kom for å hjelpe meg.
Den kvelden foreldrene dine døde, burde jeg ha gjort noe.
Du har gjort nok, Selina.
Det er ikke mye, men det er et hjem.
Jeg har sett gjennom skattekisten din.
Du har vært en veldig uskikkelig gutt.
Barbara? Hvordan...
Selina?
Hun og jeg skulle myrde sammen
for å hevne oss på deg for Tabitha.
Men det virker som jeg må gjøre møkkajobben alene, som vanlig.
Herregud.
Du er gravid.
Hvordan ante du det?
Se på deg!
Hun gløder.
Du gløder.
Svært observant av deg.
Adjø, Oswald.
Vent. Bli med oss.
Hva?
Ja, jeg drepte Tabitha.
Du er sint. Du vil ha hevn.
Men vil du virkelig oppdra barnet ditt i en giftig avfalls-krigssone?
Bli med oss.
Sier du at du har funnet en vei ut av Gotham?
Ed gjorde det.
Det er en ubåt.
En ubåt?
Den kan spore miner i elva ved bruk av sonar.
Hvor er denne ubåten?
Vi må bygge den.
Jeg skyter deg.
Jøss!
Hva skjer med meg?
Kanskje...
Hold kjeft! Det var et retorisk spørsmål.
Greit. Jeg skal ikke skyte deg, for barnets skyld.
Men jeg vil aldri tilgi deg.
Så klart. Jeg forstår.
Kontakt meg når det er gjort.
Hvem er så den heldige faren?
Hold kjeft!
Tekst: Maria Rudfoss